Author: USER10

Numărul 10
Mai 2015

Revistă realizată de elevii
Şcolii Gimnaziale Nr. 1 Eforie Nord.

Colaboratori şi îndrumători
Director Prof. Iuliana Neacşu
Prof. Gabriela Badea
Prof. Melania Donciu
Prof. Nicoleta Boşneagu
Prof. Drescan Daniela
Prof. Roxana Tudose
Prof. Înv. Primar Stela Vârgoliu
Prof. Înv. Primar Nela Gani
Înv. Elena Istrate
Secretară Mirela Tudor

Redactori au fost elevii din clasa a 6-a B
Evelyne-Marie Gusandra
George Mungiu
Daria Dascălu
Iasmin Boncătă
Cristina Bătrânu
Silvia Vaşadi
Coordonator
Prof. Florina Şerbu

Elevi cu care ne mândrim

Numele şi prenumele elevului	Clasa	Concursul	Profesor îndrumător	Premiul
Badea Cristina	VI A	Etapa Judeteana / Olimpiada de limba română	Manolache Florina	Premiul III
Deaconu Briana Iulia	VI A	Etapa Judeteana / Olimpiada de limba română	Manolache Florina	Mențiune
Stoica Andreea	VIIIA	Etapa Judeteana / Olimpiada de limba română	Neacşu Iuliana	Menţiune
Leca Antonio	VI C	Etapa locală / Olimpiada de fizică	Drescan Daniela	Calificat la etapa judeţeană
Pârşan Vlad	VI C	Etapa locală / Olimpiada de fizică	Drescan Daniela	Calificat la etapa judeţeană
Bulgaru Elena Alexandra	VIIIA	Concurs interjudeţean “Sărbătoarea crizantemelor”	Neacşu Iuliana	Premiul I
Gheorghe Natalia	VIIIA	Concurs interjudeţean “Sărbătoarea crizantemelor”	Neacşu Iuliana	Premiul II
Abdula Seren	VIIA	Etapa Judeţeană / Olimpiada de limbi romanice	Donciu Melania	Premiul III
Monea Alexandra	VIIIA	Etapa Judeţeană / Olimpiada de limbi romanice	Donciu Melania	Premiul III
Bratu Bianca	VIIIA	Etapa Judeţeană / Olimpiada de limbi romanice	Donciu Melania	Menţiune
Abdula Seren / Grădinariu Camelia / Leca Antonio / Deaconu Briana	VIIA / VIIA / VI C / VI A	Concursul / „Jeunes francophones”	Donciu Melania	Premiul II
Luca Andrada	VI A	Concursul judeţean „Călători prin istorie	Şerbu Florina	Menţiune
Cosor Katy / Tiliuţă Alexandru	IV A / IV B	Olimpiada judeţeană / Educaţie civică	Gani Nela / Istrate Elena	Menţiune
Minţă Alisa	IVA	Concursul judeţean / ”Copilărie, cuvânt şi creaţie”	Gani Nela	Premiul II
Blânzeanu Daria	IVA	Concursul judeţean / ”Copilărie, cuvânt şi creaţie”	Gani Nela	Premiul II
Ganea Alexandra	IVA	Concursul judeţean / ”Copilărie, cuvânt şi creaţie”	Gani Nela	Premiul II
Diaconescu-Cărbunescu Mădălina	IVA	Concursul judeţean „Euxin Math”	Gani Nela	Premiul II
Toţi elevii	II A	Festivalul “În lumea Magică a teatrului”Poarta Albă	Marinescu Alina	Premiul I
Toţi elevii	II A	Festivalul de teatru “Arlechino” Agigea	Marinescu Alina	Premiul Sponsorilor

De patru ani, printre cei mai buni!
Ideea unui proiect educaţional de amploare în şcoala noastră l-am avut de mult timp, când activităţile extracurriculare au început să fie un element important în dezvoltarea personalităţii copiilor şi descoperirea de talente în devenire.
L-am denumit: “COPILUL ARTIST-Atelierul de creație”.
Prin acest proiect am dorit să cultiv în sufletele generaţiilor ce urmează dragostea pentru valorile ce ne-au înconjurat întotdeauna şi ne-au definit ca popor.
Dragostea pentru arta populară transmisă din generaţie în generaţie şi pe care, ca dascăl mă simt datoare să o păstrez vie în mintea şi în sufletul copiilor şi părinţilor comunităţii, m-a determinat să înfiinţez în şcoală şi un cerc de creaţie, care prin diversele tehnici de lucru: pictură pe sticlă, încondeierea tradițională a ouălor, artă decorativă, să îi facă pe elevii acestei şcoli, să indrăgească obiceiurile şi tradiţiile neamului românesc.

Astfel, din anul 2012 şi până în prezent, am găsit un sprijin necontiționat din partea d-lor directoare, Gabriela Badea şi Iuliana Neacşu în susţinerea şi derularea activităților proiectului şi în special al Concursului „Primăvara în haină da sărbătoare” cu cele trei secțiuni: creaţie literară, creaţie plastică şi ouă încondeiate.
Concursul Proiectului ,“COPILUL ARTIST-Atelierul de creație”, are deja un palmares important care ne-a determinat să-l organizăm an de an:
2012 Proiect Județean- CAEJ – participare- 721 elevi din 64 de şcoli- 21 județe;
2013 Proiect Regional- CAER poziţia 360- participare- 929 elevi din 104 de şcoli-33 jutețe;
2014 Proiect Naţionl- CAEN poziția 35 – participare- 922 elevi din 109 de şcoli-34 jutețe;
2015 Proiect Regional-CAER poziţia 556- participare-783 elevi din 83 de şcoli- 30 judeţe.

In aceşti ani, am făcut echipă bună în organizarea concursului şi evaluarea lucrărilor cu colegele mele din ciclul primar şi gimnazial: Iuliana Neacşu, Banzea Eugenia, Gani Nela, Istrate Elena, Păun Elisabeta, Doroş Monica, Nuţu Monica, Manolache Florina, Donciu Melania, Tudose Roxana.
Nu în ultimul rând, un sprijin foarte important l-am avut în centralizarea celor 3355 de înscrieri însumate în cei patru ani, pe adresele de e-mail ale concursului, în realizarea şi distribuirea diplomelor, din partea secretarei şcolii noastre, Mirela Tudor.
Mulțumesc de asemenea părinţilor, care ne-au sprijinit şi ne sprijină financiar în derularea activităților cercurilor de creaţie şi editarea a peste 1500 de diplome pentru elevi şi cadre didactice coordonatoare premiate pe parcursul acestor ani.
Profesor coordonator proiect,
Stela Vârgoliu

Primii ani de școală
-Bună, sunt Andreea și astăzi aș vrea să vă povestesc câte ceva despre primii mei patru ani de școală!
Să începem cu clasa I!
A fost ... Ei bine, nici nu vă imaginați ce fericită eram! Când am intrat în clasă îmi venea să sar în sus de bucurie! Eu și cu Mădălina, cea mai bună prietenă a mea de atunci, eram tare emoționate când a trebuit să ne așezăm în bancă. Pe fiecare bancă stăteau, parcă zâmbindu-ne cu voioșie, Abecedarele dornice să fie răsfoite. Lângă ele, așteptau cu nerăbdare să salte pe piepturile noastre niște ecusoane viu colorate care ne mângâiau privirile sfioase.
În fața clasei se afla doamna noastră. Ne învăluia cu o privire blândă, care parcă ne-a încălzit sufletele și ne-a dat încredere. Îndrumați cu multă răbdare și înțelegere, am pășit, întâi nesigur, apoi din ce în ce mai sigur, în tainele cărților. Școala a fost pentru mine al doilea cămin. Aici am găsit răspunsuri la întrebări, bucuria pregătirii de serbări, aici am pus la cale excursii si tabere în care ne-am simțit minunat cu toții.
Nu se știe cum și când, primii patru ani de școală se sfârșesc. Au trecut prea repede parcă! Pe de o parte mă bucur, iar pe de alta ...nu. Mă bucur că am mai crescut, dar îmi pare rău că mă despart de doamna și mi-e teamă de clasa a V-a. Oare cum va fi cu domnii profesori? Ea ne spune mereu că va fi bine, și cum ea are mereu dreptate, o cred.
Rătăvoi Andreea, Clasa a IV-a A,

Educație
Şcoală,
Caldă, primitoare.
Scriu, citesc, mă-mprietenesc!
Îmi dai împlinire!
Succes!
Malcan Eda, clasa a IV-a A

La revedere, doamnă învățătoare !
Clasa a IV-a se termină !
Acum, la sfârşitul clasei a IV-a, realizăm cu emoţie că ne vom aminti cu drag toată viața, primul pas în clasa noastră, prima întâlnire cu minunatul abecedar care ne-a învățat să scriem « MAMA » şi primele vorbe ale doamnei învățătoare.
Ne-a primit cu mare drag într-o zi frumoasă de toamnă, ne-a învăluit cu privirea ei caldă şi cu glasul tremurat, ne-a spus câteva versuri scrise pentru noi .
Îmi va fi greu atunci când, cea care ne-a luminat calea şi ne-a învăţat multe lucruri minunate nu va mai fi alături de noi zi de zi. Dar sunt sigur că ne va sfătui şi susține ori de câte ori vom avea nevoie.
Vorbele ei blânde ne-au alinat de fiecare dată. Chiar dacă am mai făcut câteva năzbâtii, dumneaei ne-a iertat precum o mamă bună.
Aceşti ani petrecuți cu doamna învățătoare sunt nepreţuiți!
« Învățătorul este ca o lumânare care se consumă pentru a-i lumina pe alții. »
Tudor Arghezi
Tiliuţă Alexandru, clasa a IV-a B,

Povestea mea prin şcoală
Clasa I Totul începe, cum este şi normal, de la cel mai mic pas şi anume vorbind despre şcoală, este clasa I. Eu, să fiu sincer, acum că trec la liceu vreau să vă spun că la grădiniţă plângeam după mama, dar în clasa I parcă aveam o altă familie. Am intrat în clasă, lucru amuzant este că şi acum îmi amintesc ce pitici eram şi cum ne îngrămădeam să intrăm în sala de clasă. Lucru care mă amuză e că acum nu prea ne mai îngrămădim aşa (ba chiar nu vrem să intrăm, unii dintre noi). O ascultam pe doamna învăţătoare foarte atent pentru că ea urma să ne înveţe patru ani de zile.
Clasa a II-a Cel mai frumos moment a fost de ziua mea, iar in clasă erau mama şi tata, pentru că, totuşi eram mic pentru a servi bomboane şi suc. Tata a tăiat tortul în clasă în timp ce copiii alergau în jurul lui. Tata era să scape tortul când Gabriel a intrat din greşală în el. În acel moment tata a spus:
Of! Ce copii nebunatici!
Clasa a III-a deja ne cunoşteam foarte bine între noi. Eu eram şeful clasei, iar când veneam la şcoală, îmi spuneau toţi: Ce faci şefu’?
Şi când spun asta, nu mint, pentru că, parcă s-ar fi întâmplat ieri. (poate s-a întâmplat).
Clasa a IV-a a fost cel mai urât an pentu mine şi desigur, pentru colegii mei pentru că trebuia să ne despărţim de doamna învăţătoare care ne-a fost ca a doua mamă timp de patru ani. Din toate excursiile, cea mai frumoasă a fost la Hârşova. A fost minunat să-i văd pe toţi colegii mei în autobuz, de parcă am merge în Laponia la Moş Crăciun. Tot în această clasă mi-am aflat pasiunea pentru fotbal în care m-a îndrumat tata. Atunci eram foarte slab, deabia ştiam cum arată o minge. Mă întrebam dacă e pătrată. La sfârşitul anului am pregătit special pentru doamna învăţătoare. Eu fiind “dansatorul clasei”, mi-am ales trupa,(cu care aveam de gând să mergem la Românii au talent). Am făcut multe repetiţii, ne-am şi lovit. Asta îmi aduce aminte ce cucui a facut Cătălin. La serbare, dansul a fost grozav.
Clasa a V-a un nou început şi o dirigintă grozavă. Eram curios să-mi aflu toţi profesrorii, cum arată şi cum predau. Cel mai mult, să fiu sincer, mi-a plăcut de doamna de română (actuala doamnă directoare), şi de doamna de istorie (pentru felul în care ne povesteşte totul ca şi cum ar fi fost în acel timp).
Până la urmă următorii ani de gimnaziu nu erau aşa răi cu aşa profesori.
In clasa a VI-a nu au fost evenimente foarte importante, dar totuşi, îmi amintesc ce vis aveam eu, să fiu un DJ ca Skrillex.
Clasa a VII-a Spre deosebire de clasa a VI-a, aici am mai multe povestiri precum, nota mea, şapte, din teza la matematică (dar să nu luăm asta în cosnsiderare). Aici la fotbal ajunsesem căpitan la echipa unde jucam. Şi mai mult, trebuia să fiu căpitan la clasa mea la ”Săptămâna altfel”, dar eu am plecat într-o vacanţă în Italia. Am fost în Grecia de unde am mers pentru prima dată cu vaporul spre Italia.
Acolo, în Italia, ne-am cazat la nişte prieteni de familie. Acolo era un stadion mare unde i-am întâlnit pe Luigi şi Chiano. I-am învăţat câteva scheme, desigur şi ei mi-au arătat deasemenea.

Clasa a VIII-a Ultimul pas... ultima clasă... îmi va fi dor de doamna dirigintă şi de aceşti ”fraţi” ai mei cu care am vorbit atât timp şi ne-am jucat atât timp. În aceasta clasă m-am ocupat mult de canalul meu de Youtube ”Sprank Official” devenind din ce în ce mai popular cu aceste videoclipuri. Ba chiar, la ultima ora de dirigenţie, aş vrea, să-mi aduc aparaturile şi oamenii, pentru a filma un eveniment live pentru că acel eveniment nu va mai fi încă odată. Este o dată în viaţă.
Sunt o fire amuzantă, fericită (cel mai mult iubesc să fac lumea să râdă) dar când îmi aduc aminte de despărţirea de colegi şi aceşti profesori grozavi, îmi vine să plâng.
Vă mulţumesc tuturor profesorilor şi colegilor pentru aceste momente minunate pe care nu credeam niciodata să le spun tuturor. Vă mulţumesc.
Clasa a IX-a
(în construcţie…:)
Nu contează că va apărea în revistă sau nu (normal că aş prefera) dar această poveste pur şi simplu mi-a redat propria poveste în această şcoală. Mă voi despărţi cu greu, dar asta e, orice bucurie are şi un sfârşit. Vă mulţumesc că aţi citit, şi încă o dată vă mulţumesc tuturor. Fără voi nu aş putea scrie atât de mult. Îmi iubesc şi îmi voi iubi mereu colegii pentru că îi simt ca pe nişte „fraţi”. Iar pe profesori îi voi respecta toată viaţa mea pentru că ei m-au îndrumat spre o viaţă foarte bună. Orice aş ajunge în viaţă, aş vrea să ţin legătura cu toţi profesorii şi cu toţi colegii minunaţi de care am avut parte.
Vă mulţumesc tuturor!
În special profesorilor:
Manolache Florina, Badea Gabriela, Mocanu Cornel, Hanceariuc Florentin, Şerbu Florina. Şi în primul rând domanei învăţătoare Elena Istrate si doamnei noastre diriginte Liliana Săceanu
Să nu uităm şi elevii:
Milea Gabriel, Şerban Ionuţ , Tobă Florin, Tănase Bogdan, Prijilevschi Diana, Agali Emre, Baldovin Denisa, Chiriţă Oana, Cordoneanu Raluca.
Geaner Mustafa, clasa a8-a B

Rămas bun!
Cei 8 ani în această școală au însemnat pentru mine trecerea de la copilărie la maturitate. Cu ajutorul învățătoarei și al profesorilor, care mi-au fost ca niște părinți mi-am format un caracter și o personalitate pentru a fi cineva în această viață. În această școală am trăit alături de colegii mei și profesori clipe minunate pe care cu siguranță mi le voi aminti și cu trecerea timpului. Îmi amintesc și acum prima zi de școală, am intrat sfioasă pe poarta uriașă a școlii și am văzut o mulțime de copii. Doamna învățătoare ne-a pus Abecedarele pe bancă și ne-a spus cu un glas blând că ele ne vor fi alături și ne vor ajuta de acum încolo să învățăm să scriem și să citim. Cu trecerea fiecărui an am învățat lucruri noi, am trecut prin momente inegalabile și am învățat cum să mă comport și să am o perspectivă asupra vieții. Mai este puțin și se apropie sfârsitul clasei a VIII-a ceea ce-mi crează un sentiment de melancolie deoarece nu mă voi mai întâlni atât de des cu colegii mei, fiindcă vom alege căi diferite în această viață. De câte ori voi mai avea ocazia mă voi întoarce cu plăcere la prima mea școală și la vechii mei profesori! Acum este pe cale să înceapă o nouă etapă în viața mea și alte experiențe unice sunt pe cale să înceapă. Nu voi uita niciodată anii petrecuți în această școală.
Bianca Datcu, clasa a8-a A

Povestea Crizantemei
Era de mult, într-o vreme îndepărtată un ţinut nemaivăzut, Regatul Crizantemei. Frumuseţea dăinuia în fiecare colţ, iar cea care avea sa fie regină purta numele de Elizabeta. Regina, avea o fiică de o frumuseţe cum nu s-a mai văzut vreodată, un nume suav purtat cu mândrie, Prinţesa Sofia.
Ajunsă la varsta de 18 ani, regina se hotărî, să dea de veste în regat, că cel care îi va cuceri inima prinţesei Sofia o va lua de mireasă si va împărăţi în Regatul Crizantemei.
Vestea s-a răspândit in toate colţurile lumii. Feciori dintre cei mai viteji se adunară la castel pentru a cuceri inima prinţesei. Veşminte ţesute cu fir de aur şi încrustate cu pietre preţioase, cufere cu rubine, smaralde şi safire, nici chiar cele mai strălucitoare diamante nu reuşeau s-o impresioneze pe prinţesă.
Când toată lumea se pregătea de plecare, prin toată forfota, prinţesa zări un fecior cu o floare în mână şi îl întrebă:
-Cine eşti şi ce ai adus în dar?
Feciorul se uită cu admiraţie si gingăşie către prinţesa Sofia si îi răspunse cu o voce caldă:
-Sunt ultimul fecior venit în peţit. Am adus în dar o floare unei flori.
Prinţesa rămase impresionată la vederea frumoasei flori cu petale catifelate asemănătoare tenului ei, iar coloritul asemănător buzelor prinţesei. Uimită la vederea acestui dar, decise în cele din urmă să-şi împartă destinul pe vecie cu prinţul ales şi hotărî ca acest mare eveniment sa rămână în inimile oamenilor. Din acea clipă rămase în istorie Ziua Crizantemei, care este sărbătorită de tot regatul în fiecare an.
Premiul I la Concursul Interjudeţean de creaţie literară şi artistico-plastică “Sărbătoarea Crizantemelor”, organizat la Liceul Tehnologic “Nicolae Bălcescu”, Flămânzi, jud. Botoşani
Evelyne Gusandra, clasa a 6-a B

Crăciunul meu
Anul ăsta de Crăciun am fost la Petroşani cu familia la bunica. Acolo era foarte frumos. Era zăpadă, toţi copiii se dădeau cu sania şi în faţa fiecărui bloc sau magazin era câte un om de zăpadă.
Toţi copiii se strângeau în faţa blocului şi se jucau tot felul de jocuri frumoase.
Iar în fiecare seară când mergeam la unchiul meu mai treceam şi prin parc.
Acolo era totul împodobit cu luminiţe, globuleţe şi tot felul de lucruri frumoase.
Iar în mijlocul parcului se afla un brad foarte mare împodobit. Şi în vârf era o stea imensă şi strălucitoare.
Eu mai mergeam şi la colind cu prietenii, veneam la 11 noaptea.
Am stat acolo şi de revelion. După care am venit acasă.
Stanciu Ionela Florentina Cls a VI-a C

Atunci când dansez…..
Când dansez mă simt de parcă aş pluti în nori, de parcă aş fi un înger.
Emoţiile mele sunt mari înainte de a intra pe scenă, dar când încep să dansez mă simt de pară ar trebui să arăt juriului cum ştiu eu să dansez. De când eram mică iubesc dansul! Am început să dansez de la vârsta de 7 ani, acum am 12 ani şi pot spune că sunt mândră de meritele mele.
Când aud cuvântul dans mă gândesc la graţie şi linişte. Îmi doressc să ajung ca doamna mea profesoară de dans, cu ajutorul ei am ajuns să am 14 medalii pe care le-am primit la concursurile de la Black Sea, Cupa Forever Dance, Cupa Contesina, Cupa Vacanţei şi Cupa Beya Hor, la care am participat.
Tot ce am de spus este că iubesc dansul !
Când dansezi,
Este ca-n poveşti
Te simţi ca o floare lină
Cum alunecă-ncet
La fereastă să te aline .
Iasmin Boncătă, clasa a-VI-a B

În cazul meu pasiunea sunt cărţile.
Din păcate timpul nu-mi permite să citesc prea mult. Dar când încep să citesc, deliciile lecturii devin tot mai mari. Uneori, noaptea, când somnul mă ademeneşte încep să citesc mai lent, dar când acţiunea revine în povestea mea sunt grăbită să văd ce se va întâmpla. Alteori nu înteleg bine unele întâmplări, dar pe parcurs acţiunea îmi explică lucrurile neîntelese.
La mijlocul lecturii totul este mai serios. Cartea mea parcă prinde viată, iar eu nu o mai pot lăsa din mână. Totul devine interesant, iar eu intru in pielea personajelor de parcă eu aş fi cea care povesteşte şi prezintă întâmplările.
Iar cînd povestea mea se sfârşeşte, cartea este pusă la loc sigur ca să nu se voaleze imaginile, deoarece ea urmează să fie recitită.
În aceste lecturi mereu binele învinge răul, iar prinţii, prinţesele, regii şi reginele rămân fericiţi pînă la adânci bătrâneţi şi odată cu ei şi poveştile rămân nemuritoare.
Din aceste cărţi mereu învăţ cuvinte noi. Este o experienţă minunată care urmează să fie repetată de foarte multe ori.
Şi astfel cărţile ajung să fie pasiunea mea chiar dacă uneori, la început, refuz să le citesc. Iar din aceste experienţe am învăţat să nu judec cartea dupa copertă, deoarece nu ştiu ce aventuri ascunde ea.
Bocai Diana Andreea, clasa a VI a A

O, dulce viață
Într-o zi de iarnă deasă,
Un copil a fost trimis
Să compună poezii ...
Și o viață ca-n povești
Poetul a trăit ....
Ca atunci când Luceafărul
A răsărit.
Că în luptă a văzut,
Mircea nu s-a dat bătut
Pentru patria iubită
Niciodată părăsită.
Iubindu-și mama atât de mult ,
Vru mormântul,
La marginea unui rîu
Mama să îi fie aproape.
Și-o iubire avea și el,
Ca un stâlp stătea sub lună
Așteptând să vină iar ,
O minune de o viață
Să se aprindă Floarea-albastră ...
Și când pământ se făcu,
Cu admirări încântătoare ,
Durerea a dispărut
Fericirea reapare.
Grădinariu Nicoleta- Camelia & Abdula Seren , clasa a7-a A

O călătorie prin Portugalia
Aşezată în vestul Peninsulei Iberice, Portugalia este o ţară cu o largă deschidere la Oceanul Atlantic ce oferă peisaje incredibile şi variate, plaje frumoase şi monumente maiestuoase. Populaţia este de aproximativ 11.000.000 de locuitori, fiind oameni cordiali şi având religie catolică.
Viaţa mi-a dat şansa să văd aceste locuri…
Astfel, în data de 27 iunie, eu şi sora mea am traversat Europa, tocmai din România, pentru competiţia mondială de dans, Dance World Cup ce s-a ţinut în Portugalia-Portimao. Calificarea pentru mondiale, ce a avut loc la Palatul Copiilor din Bucureşti, a fost una acerbă, toţi concurenţii fiind foarte bine pregătiţi, evoluând bine pe scenă.
Pentru că eu şi colegii mei de la Angy Dance Studio ne-am prezentat foarte bine pe scenă, juriul internaţional ne-a oferit oportunitatea de a concura alături de cei mai buni dansatori din lume. Sentimentele trăite în cadrul acestei competiţii au fost unice.
In afara concursului, zilele însorite le-am petrecut prin Lagoş, pe plaja din Portimao, şi prin orăşelele din apropiere. Una dintre zilele preferate a fost cea în care am fost la plajă, deoarece am avut ocazia să fac baie in Oceanul Atlantic. Plaja era plină de stânci înalte şi peşteri întunecoase.
A fost o experienţă unică şi sper să mai am şansa să văd şi alte locuri minunate de pe glob, prin intermediul pasiunii mele, BALETUL.
Cristina Badea, Clasa a 6-a A

Les Pâques en Roumanie
En Roumanie, les Pâques sont une fête très importante. À cette occasion, les Roumains peignent des œufs pour décorer la table du repas pascal ou pour les offrir à des gens qu’ils aiment.
Le rouge est la couleur la plus utilisée. Le rouge rappelle le sang de Jésus Christ. Mais on trouve aussi des œufs en toutes les couleurs.
Le matin des Pâques, commence un rite qui va durer toute la semaine et qui consiste à frapper son œuf sur l’œuf de son ,,voisin’’ et a dire: ,,Christ est ressuscité !’’. L’autre
répond: ,,Il est vraiment ressuscité”
Dascălu Daria et Boncătă Iasmin, Class VI B

L’enfant et le lapin blanc
Il arrive! Le voilà!
C’est le petit lapin blanc.
Je le vois. Il porte un sac.
Plein des œufs et des jouets!
Petit lapin blanc, Qu’est-ce que tu as dans ton sac?
C’est un cadeau pour moi?
-J’ai une surprise, pour toi aussi:
Des œufs rouges ou habillés
Avec des robes en mille couleurs
Oh! Mon lapin, je l’adore!
Grădinariu Camelia,Clasa a VII-a A
Premiul I, Creaţie literară,
Concursul “Jeunes francophones”

Daria Dascălu, clasa a 6-a B
Premiul I , Desen,
Concursul “Jeunes francophones”

Iasmin Boncătă, clasa a 6-a B

Chère Lapin,
Je m`appelle Seren. J`habite à Eforie Nord. J`ai treize ans et je suis élève en septième.
Tu sais, dans une semaine, on va fêter les Pâques. Je mangerai des spécialités traditionnelles: de la tarte, des gâteaux et, bien sur, des œufs. Des œufs rouges. Je recevrai beaucoup de cadeaux.
Je ne suis qu`un enfant, mais je suis un enfant différent. J`aime offrir. Je partage toujours les bonbons avec ma sœur. Elle aime les bonbons. Mais ce n`est pas à elle que je pense, mais à ma cousine. Je veux lui acheter un cadeau. Elle a cinq ans et je ne sais pas quel est le cadeau qui la rend contente. Elle aime manger du chocolat. Mais elle aime le chocolat aux fraises ou le chocolat au lait? Je sais aussi qu`elle aime les poupées. Mais les petites poupées ou les grandes?
J`ai besoin de ton aide….S`il te plaît, c`est les Pâques! Je ne veux pas profiter de ta gentillesse….
Je t`embrasse, Seren!
Seren Abdula, class 7 A
Premiul al II-lea, Creaţie literară,
Concursul « Jeunes francophones »

Larisa Bică, clasa a 6-a B

Epoca Veche
Regelui Mykerinos i-a prezis un oracol că mai are de trăit numai 6 ani. Când a auzit acestea Mykerinos şi-a făcut rost de multe candele, pentru ca, aprinzându-le de cum se înnopta, să poată bea şi petrece zi şi noapte, fără întrerupere.
-Voi dovedi că oracolul este mincinos, pentru că făcând din noapte zi, voi trăi 12 ani în loc de 6 ani.

Epoca Medie
Una din cele mai galante declaraţii de dragoste este aceea pe care ducele de Villa Medina a făcut-o reginei Elisabeta a Angliei. Aceasta i-a cerut ducelui să-i trimită portretul iubitei lui.
Ducele i-a trimis... o oglindă.

Epoca Modernă
Primarul unui oraş, îl întâmpină pe regele Ludovic al XIV-lea al Franţei cu un discurs care începea astfel:
-Sire, marele Scipio Afircanul, ajungând la Carthagina… Intuind lungimea discursului, regele l-a întrerupt:
-Când Scipio a ajuns la Carthagina, îşi luase prânzul, eu însă nu.

Epoca Contemporană
Albert Einstein, la o reuniune, este acostat de un individ şi întrebat dacă ştie pe de rost câte zecimale are numărul “pi” în afară de 3,1415.
-Nu obişnuiesc să-mi încarc memoria cu lucruri ce se pot afla din orice carte de şcoală! I-a răspuns marele savant.

Bibliografie: Relu Stoica, Doina Ciobanu
“Să învăţăm istoria prin anecdote”
Editura: Fiat Lux, Bucureşti
Culese de Gusandra Evelyne-Marie şi Bătrînu Alina-Cristina, clasa a6-a B

Să considerăm matematica...o glumă?????
Atunci când matematicienii glumesc, ei o fac prin intermediul problemelor-glumă, a căror rezolvare ne conduce la valorificarea unor rezultate sau principii matematice serioase.
Numim problemă glumă, orice problemă a cărei rezolvare presupune o gândire matematică şi care oferă persoanelor care percep glumele un prilej în plus de a zâmbi, de bună dispoziţie.
Probleme:
* Într-un coş se afla trei mere. Împărţiţi-le la trei personae astfel încăt fiecăreia să îi revină câte un măr, iar unul să rămână în coş.
REZOLVARE: Este suficient ca o persoană să ia tot coşul şi aceasta să le dea celorlalţi câte un măr.
* Zboară un cârd de gâşte: una în faţă şi două în urma ei, una la mijloc şi două înaintea celei din urmă. Câte gâşte zboară?
REZOLVARE: trei gâşte
* Acoperişul unei case nu este simetric. Una dintre pante formează un unghi de 60 de grade faţă de orizontală, iar alta de 70 de grade. Presupunem că un cocoş se află pe vârful acoperişului şi depune un ou. In ce parte se va rostogoli oul?
REZOLVARE: Cocoşii nu fac ouă.
* Pe Păcală l-a prins ploaia. El nu avea nici pălărie, nici umbrelă şi nici unde să se adăpostească. Aşa că a trebuit să vină acasă prin ploaie. Cu toate că apa curgea pe el şiroaie, a reuşit să nu işi ude nici un firicel de păr de pe cap. Cum se explică acest lucru?
REZOLVARE: Păcală era chel.
* Ce face iepurele când împlineşte un an?
REZOLVARE: Trece în al doilea an, dacă nu este tăiat pentru friptură.
* Pe o masă sunt cinci lumânări care ard. Câte lumânări vor rămâne dacă veţi stinge două dintre ele?
REZOLVARE: Vor rămâne două lumânări, deoarece restul, arzând se vor topi.
Culese de Cristina Badea, clasa a 6-a A

Dintr-o clasă obişnuită, oarecare clasa noastră a devenit cea mai frumoasă din şcoală. Aveam nişte băncuţe foarte nasoale iar acum avem unele foarte frumoase, tablă magnetică cum nimeni din şcoală nu are! Mulţumim tare mult sponsorului care ne-a oferit băncuţele cele noi. În ziua când au venit băncuţele cu toţii eram nerăbdători să le vedem. Când am intrat şi le-am văzut a fost ceva wow!!! cu toţii am rămas uimiţi de ceea ce văzusem, erau nişte minunăţii . Putem zice că în clasa noastră avem confort scaunele sunt foarte confortabile mai ales acel de la catedră, băncile sunt maro şi un fel de galben. Imediat după prima oră toţi ne-am îndreptat către tabla magnetică să scriem cu markerul. Ne-am semnat cu toţii pe tablă. Putem zice că suntem foarte norocoşi, chiar cei mai norocoşi din şcoală.
Mulţumim din suflet celor care ne-au oferit posibilitatea de a avea o clasă frumoasă şi confortabilă.
Bătrînu Alina Cristina
Clasa a VI-a B

Animăluţe drăguţe
Şapte girafe aşteaptă-n şir,
Şapte saci umpluţi cu jir
Şapte ghinde de stejar
Şi felii de gogoşar
O cămilă cu cocoaşă
Este rea şi nărăvaşă
Nu vrea strugurii cu coajă
Vrea să facă numai plajă
Într-un lift pe covoraş
Un pui mic de iepuraş
Plânge că n-are curaj
Să urce până la etaj.
Clăian Gabriela Alexandra
Clasa a6-a C
Clasa a VI-a C

MAMA
Oricât aş căuta o floare
Nu e asemănătoare,
Şi nici nu e o valoare,
Faţă de ce am primit
De la Dumnezeu
O Mamă iubitoare.
Iar dacă tu nu
Mă vei mai iubi,
Eu mă voi ofili
Ca o floare
Ce nu are valoare,
Fără soarele
Cel mare.
Eu te văd ca pe o flloare
Care e nemuritoare!
Gusandra Evelyne Marie, clasa a-VI-a B

Gedicht
Drei Rosen send ich dir: Die erste ist für’s Wohlergehen, die zweite ist für’s Wiedersehen, die dritte aber leise spricht: “Ich hab dich lieb, vergiss dass nicht”.
Rosen, Tulpen, Nelken, alle Blumen welken, aber nur die eine nicht, und die heißt: ”Vergissmeinnnicht”. Ich liebe dich so sehr, und vermiss dich immer mehr!
Heute möchte ich dir was besonderes schenken. Mit Liebe für dich, mein Herz lenken. Du bist überall in mein Herz. Wünsche dass du hier wärst.
Trau dich, komm und zeig, was in dir stekt. Denn du kannst alles- wenn man es weckt.
Trei trandafiri îţi trimit: Primul pentru bună-stare, al doilea pentru revedere, dar al treilea şopteşte: “Te iubesc, nu uita asta!”.
Trandafiri, Lalele, Panseluţe, toate florile dorm, dar numai una nu, numită: “Floare de nu mă uita”. Te iubesc atât de mult, şi mi+e dor de tine din ce în ce mai mult.
Astăzi îţi dăruiesc ceva special, din dragoste pentru tine, îndrumarea inimii mele. Eşti pretutindeni în inima mea, îmi doresc să fi aici în persoană.
Crezi în tine, vino şi arată ce-i mai bun din tine. Pentru că poţi totul când încerci.
Gusandra Evelyne-Marie, Clasa a VI-a B

Desenul
Arta este diferită,
Când pictez sunt fericită.
Pe o pânză pot pune culori
Pot picta mii de flori.
Pot desena cu un creion,
Constelaţia Orion.
Eu am talent, n-am învăţat,
Chiar eu am inventat,
Această poezie,
Ca să ţi-o citesc ţie!
Bică Larisa Elena, Clasa a6-a B

O săptămână fără curent electric
Luni
Era ora 07:00. M-am trezit pentru a merge la antrenament. Până acum totul era normal, însă la 10:00 când am venit de la antrenament am constatat că nu mergea televizorul. Am crezut că era doar o pană de curent. Am mers la şcoală unde toţi colegii se plângeau că nu au baterie la telefon. Ciudat, nici eu nu aveam. Era straniu să îi văd pe hol pe elevi cum plâng şi se dau cu capul de pereţi pentru ca nu aveau baterie la telefoane. Am aşteptat ziua asta! După ora 18:00 a trebuit să plecăm acasă deoarece nu mai era lumină. Dar nici pe stradă nu era... ultimul lucru pe care l-am văzut a fost o creatură.
Marţi
Ora...12?! Am întârziat la şcoală dar ce să vezi, nu eram acasă. În faţa mea era un extraterestru care îmi spunea aşa: “Credaf un ratani.! Noroc că ştiu extratereasca. Au spus de fapt că ei au oprit curentul electric în toată lumea pentru că ei ştiu că noi am muri fără curent electric. Ciudată extraterească, nu?
Miercuri
Ora 9:37 (cred) şi încă nu am scăpat de aici. Până la urmă am reuşit să scap într-un timp foarte scurt (9 ore). M-am furişat ca James Bond în acea navă şi am descoperit că ei aveau curentul electric. Am ajuns într-o cameră cu un dispozitiv mare. Acel dispozitiv controla curentul de pe planetă. Era cât pe ce să apăs pe butonul care activa curentul, dar paznicul (care era şi el un extraterestru) m-a prins şi m-a dus într-un fel de birou. Acolo mi-a dat o foaie şi eu trebuia să zic ce funcţii sintactice au cuvintele din propoziţiile date. Eu am ştiut tot, graţie inteligenţei mele. Dar m-au trimis înapoi pentru că sunt prea deştept pentru ei.
Joi
Ora 07:00. Am ajuns acasă unde toţi erau îngrijoraţi pentru mine. Le-am zis că am fost pe o navă extraterestră dar nu m-au crezut. În plus m-au trimis în camera mea. Am încercat să plănuiesc ceva pentru a repara curentul de pe planetă. Eram invadaţi! Eram foarte plictisiţi fără telefon, fără laptop, fără televizor, practic fără nimic.
Vineri
Ora 08:30. Azi mi-am amintit că ieri a fost şcoală şi am lipsit. M-am dus la şcoală şi am observat că eram doar eu. Nici pe stradă nu mai era nimeni. Se pare că oamenii nu pot trăi fără curent, mai ales cei tineri. Eram singur pe lume (apropo există şi cartea cu acest nume scrisă de Hector Malot!) Am strigat:
-Nuuuu!
Se pare că totul a fost un vis. Pfiu! Ce bine!
Am scris această ’’poveste’’ deoarece există mulţi copii care nu pot sta fără televizor, laptop, calculator, consolă de jocuri, Facebook, Twitter şi alte reţele de socializare. Copii, faceţi-vă tema la română şi mate!
Mustafa Geaner, clasa a8-a B

O săptămână fără curent
Astăzi curentul electric a fost oprit. Pe mine nu prea m-a afectat această oprire a curentului electric. Mâncarea o pot găti la un foc de tabără, iar încălzirea o pot produce tot aşa. Singurul lucru care m-a afectat puţin a fost căderea internetului, deoarece ţin destul de mult la blogul meu de Tumblr, dar am rezistat o săptămână. Viaţa mea a devenit mult mai simplă, dar şi liniştită.
În această perioadă fără curent electric am citit şi am scris mult despre orice. Lipsa curentului mi-a deschis mintea, m-a ajutat să scap de stres, e drept că am plecat singură la o veche cabană ce a aparţinut părinţilor mei. Mi-am petrecut acolo săptămâna în singurătate. Doar că acum este diferit, atunci mă simţeam singură deşi aveam oameni împrejur, acum această pace sufletească, bine asta pentru că acum ştiu că termenul de singurătate este echivalent cu cel de moarte. Am stat şi am căzut într-o gândire profundă, am reuşit să aflu mai multe lucruri despre mine, cât şi despre firea umană, mi-am analizat cu atenţie toate gândurile şi amintirile. Nu ştiu ce au făcut ceilalţi fără curent, tot ce ştiu este că mulţi oameni sunt dependenţi de calculatoare , jocuri video si multe altele. Curentul a revenit, iar oamenii s-au întors la propriile obiceiuri. M-am întors în întors oraş şi vedeam mulţi oameni, doar că umanitatea a ajuns pe cale de dispariţie.
Cei mai periculoşi monştri sunt chiar oamenii, aparatura avansează agresiv şi distruge stratul de ozon, iar dacă acesta dispare şi planeta noastră o să dispară. Mulţi ar trebui să scape de această dependent de tehnologie, să mai iasă şi ei în natură, această ieşire ar putea avea ca efect o purificare internă, deoarece ar fi nevoiţi să socializeze faţă în faţă şi nu în mediul online, în acest fel omul ar cunoaşte mai bine firea umană, deoarece omul trebuie să fie cel mai puternic drog pentru om, fiindcă fără oameni c ear fi această planetă? Mulţi prefer să se joace un joc video sau să se uite la un film decât să iasă afară la aer.
Aceasta este doar o părere, iar eu sunt prea tânără ca să fiu luată în seamă.
Bîtu Raluca, clasa a 8-a A

Sirenele
Sirena este o fiinţă fabuloasă, din mitologia greacă, cu aspect de femeie, cu picioare şi aripi de pasăre, mai târziu cu coadă de peşte, care, prin cântecele ei îi ademenea pe corăbieri în locuri primejdioase, unde aceştia îşi găseau moartea.
Prima menţiune documentară privind existenţa unor fiinţe jumătate peşte jumătate om, numite sirene, este în Odiseea lui Homer.
Sirenele erau de obicei trei la număr, jumătate femei, jumătate păsări (sau peşti). Aveau voci minunate şi prin cântecul lor, atrăgeau marinarii, care, pentru a le auzi cât mai de-aproape, ajungeau să îşi fărâme corăbiile de stânci. Ulise ar fi păţi la fel, dar, povăţuit de vrăjitoarea Circe, s-a legat de catargul corăbiei, iar tovarăşii lui şi-au astupat urechile cu ceară pentru a nu auzi cântecul sirenelor.
Bibliografie: Wikipedia
Tudose Matei, clasa a V-a A

Hades
Hades, zeul infernului, fiul lui Cronos si al Rheei, ca şi ceilalţi fraţi ai săi, a fost înghiţit de tatăl său apoi, dat afară. Mai târziu s-a dus o luptă a Olimpienilor împotriva titanilor.
El conducea împărăţia umbrelor împreună cu soţia sa, Persefona. Cine ajungea acolo nu mai vedea lumina zilei niciodată. Când Heracle a mers în hotarul Infernului a fost rănit cu o săgeată obligându-l să plece în Olimp.
Numele de Hades nu era pronunţat deoarece era considerat aducător de necazuri. Lui i se mai spunea Pluton (zeul bogăţiilor). Lângă tronul lui Hades stau judecătorii morţilor: Minos, Aiakos şi Rhadamanthys. Mai era şi Thanatos, cel care vine la patul celui care moare să-i taie cu sabia o şuviţă din păr şi să-i smulgă sufletul.
Tot lângă tronul său mai stă şi Hypnos, zeul somnului, acesta atinge uşor ochii muritorului cu toiagul lui făcător de minuni care le aduce un somn dulce.
Împărăţia lui Hades este groaznică şi toată lumea o urăşte.
Bibliografie: Alexandru Mitru, Legendele Olimpului
Cornea Alexandru, clasa a V-a A

Adonis
Adonis este o figură complexă a mitologiei greceşti, născut din dragoste Mirrhei pentru tatăl ei, Cyniros. Legenda lui Adonis simbolizează cel mai bine trecerea la alt anotimp. S-a născut în împrejurări dramatice, mama sa fugind până în Arabia de blestemul tatălui ei. Acolo, zeii, înduioşaţi de situaţia ei, au metamorfozat-o în arbustul numit mirt. Ori, la capătul gestaţiei, arborele s-a întredeschis şi nimfele pădurii au adoptat copilul şi l-au ascuns în peşterile din vecinătate. Acesta şi-a petrecut toată tinereţea vânând prin păduri şi a ajuns astfel în Fenicia unde l-a întâlnit Afrodita, care s-a îndrăgostit de el; spre dispreţul celorlalţi zei, ea a părăsit Citera ca să-l urmeze în pădurile de pe munţii Liban. Apollo i-a văzut şi l-a informat pe Ares. Acesta, gelos, a pornit în urmărirea lor. Artemis, veghiind asupra îndrăgostiţilor, a prevenit-o pe Afrodita care, îngrijorată, a vrut să-l împiedice pe Adonis s-o părăsească pentru a se duce la vânătoare. Dar, pe când aceasta a plecat şi l-a întâlnit în drumul său pe Ares, pe care metamorfozat în mistreţ, l-a rănit la coapsă.
Trezindu-se, Afrodita constată dispariţia lui Adonis, porneşte în căutarea lui şi îl găseşte orientându-se după urmele de sânge.
Florea Cătălin, Clasa a v-a A
Sursă: Wikipedia

Poseidon
Poseidon, în mitologia greacă, era zeul mării, fiul lui Cronos şi al Rheei, în mitologia romană cunoscut sub numele Neptun.
Ca şi ceilalţi fraţi ai săi, când s-a născut, a fost înghiţit de tatăl său şi dat afară.
Mai târziu a luptat alături de olimpieni împotriva titanilor. Când în urma victoriei, s-a făcut împărţirea Universului, lui Zeus i-a revenit cerul, lui Hades lumea subpământeană, iar lui Poseidon Împărăţia apelor.
El trăia pe fundul mării alături de soţia sa, Anafritrite, alături de care, uneori, urmat de un cortegiu marin şi purtat de un car tras de cai înaripaţi, spinteca valurile.
Poseidon era zeul mării responsabil de producerea cutremurelor, a furtunilor de pe mare şi a erupţiilor vulcanice, dar şi protector al mărilor, al pescarilor şi al celor ce doreau să cunoască marea. El făcea ca apele mării să devină liniştite, scotea insule la iveală sau le scufunda şi făcea să izvorească râuri.
Era reprezentat ca un bărbat voinic, cu barbă, coroană şi ţinând în mână semnul său distintiv, tridentul.
Odată, el a încercat împreună cu Hera şi cu Athena să-l pună în lanţuri pe Zeus, dar nu a reuşit. De atunci Poseidon a fost mereu alături de preaputernicul său frate care cârmuia destinele lumii.
Poseidon a avut numeroşi fii şi fiice cu zeiţe sau muritoare de rând. Toţi copiii lui aveau forţe de temut ca Palyplemus, gigantul Chrysaor, Triton
Bibliografie: Wikipedia
Mihai Pintea, clasa a 5-a A

Ulise
Ulise sau Odiseu, este un personaj mitologic, celebru erou grec (cunoscut din Iliada, dar mai ales din Odiseea) care a participat la războiul Troian. Odiseu era regele Itacăi şi fiul lui Laertes şi al Anticleei. S-a căsătorit cu Penelopa, fiica lui Icar, cu care a avut un fiu, pe nume Telemah.
In războiul Troian, Odiseu a avut un rol important, vestit pentru mintea sa isteaţă şi vorbele frumoase pe care le spunea. După terminarea războiului, Odiseu porneşte şi el, ca şi ceilalţi, spre casă. Calea de întoarcere va fi însă lungă şi presărată de peripeţii.
Prima furtună pe mare îi abate pe ţărmurile Traciei, se opreşte apoi pe meleagurile lotofagilor şi zăboveşte mai mult în ţara ciclopilor, de unde scapă cu viaţă, din nou, datorită minţii sale agere reuşeşte să fugă de acolo orbindu-l pe Polifem şi îşi atrage astfel mânia lui Poseidon, care era tatăl ciclopului. Ajuns în insula lui Aeolus, Odiseu căpătă un dar de la acesta, un burduf în care sunt închise vânturile. Crezând că înăuntru se află vin, însoţitorii săi deschid burduful şi dezlănţuie în felul acesta o groaznică furtună pe mare. Purtate de valuri, vasele rătăcesc la întâmplare şi ajung pe meleagurile lestrigonilor, neam de antropofagi care îi ucid pe greci şi le distrug corăbiile. Singur Odiseu reuşeşte sa-şi desprindă corabia de ţărm şi să scape cu fuga. în insula Aeaea, la magiciana Circe. Eroul zăboveşte un an încheiat, după care o porneşte din nou la drum, nu înainte de a fi stat de vorbă cu umbra lui Tiresias care, îi dezvăluie viitorul. Izbuteşte să treacă teafăr de insula sirenelor, apoi printre Scila si Caribda, dar încep să-i lipsească merindele şi tovarăşii săi de drum se plâng de foame. Mânia zeilor le este acum fatală. Uraganul dezlănţuit cu acest prilej îneacă corăbii şi oameni.
Singur Odiseu e cruţat. Agăţat de un catarg, el e purtat pe ape, la voia întâmplării şi este dus în insula lui Calypso. După 20 de ani, nimeni nu-şi mai aducea aminte de Odiseu, aşa încât eroul, sosit printre ei, trece neobservat. îşi dezvăluie adevărata identitate numai bătrânului porcar, Eumaeus şi propriului fiu, Telemah, cu ajutorul cărora îi încercuieşte şi ucide pe toţi peţitorii. Între timp el este recunoscut şi de Penelopa, alături de care va domni de acum înainte, din nou, în Itaca.
Bibliografie: Wikipedia Ilie Lucia, clasa a5-a A

Artemis
Grecii antici au destinat fiecărui lucru câte un zeu, au existat: zeul binelui, zeul răului, zeul focului, zeul soarelui, zeul iubirii, zeul războiului.
Artemis este zeţia vânătorii în mitologia greacă. Artemis se numără printe cei 12 zei olimpieni. A fost una dintre cele mai vechi si venerate zeităţi ale Greciei antice. In perioada clasică a mitologiei elene, Artemis era descrisă ca fiind sora geamănă a lui Apollo şi fiica lui Zeus şi a muritoarei Leto.
La început a avut aceleaşi atribute cu fratele ei: era o divinitate răzbunatoare care semăna molimi şi moarte printe muritori.
Mai târziu, Artemis capătă atribute de binefăcătoare: ea era considerată protectoare a pământului, a animalelor şi a vindecării miraculoase. In calitatea sa de zeiţă a vânătorii era înfăţişată ca o fecioară sălbatică, singuratică, care cutreiera pădurile însoţită de o haită de câini, dăruiţi de Pan, ucigând animalele cu arcul şi săgeţile ei, făcute de Hefaistos. Insensibilă la dragoste, îi pedepsea pe toţi cei care încercau să se apropie de ea.
Două întâmplări cumplite stau mărtuire în acest sens.
Prima se referă la Acteon, un vestit vânător, care zărind-o pe Artemis nudă, în timp ce se îmbăia, în apele unui râu, stârneşte mânia îngrozitoare a zeiţei, care îl transformă într-un cerb. Sub această înfăţişare, nefericitul cerb va fi sfâşiat de către proprii săi câini, pe muntele Citeron.
A doua întâmplare cumplită se referă la uciderea giganticului Orion care, îndrăgostit şi el de zeiţă, va avea o soartă la fel de crudă. Dupa moarte, Orion va fi totuşi transformat intr-o constelaţie, care îi poartă numele.
Dacă de zeiţă încerca să se apropie de vreun muritor, iubirea ei era rece şi stranie ca în cazul păstorului, de o rară frumuseţe, Endegmion, adormit veşnic de către Zeus, pentru a se menţine mereu tânăr.
Bibliografia: Wikipedia
Socianu Radu, clasa a5-a A

Zeus
După căsătorie Zeul Cronos avea o domnie lungă si îmbelşugată dar tot era nemulţumit deoarece Uranus, tatăl său îi povestise cum că ai săi copii născuţi din zeiţa Rheea se vor răscula şi îl vor detrona.
Uranus nu i-a spus care din fii săi îl va lovi crunt pe Cronos.
Acesta dorind să scape de primejdie a făcut un plan şi anume ca de fiecare dată când i se naşte un copil Cronos îi cerea Rheei să îl aducă personal, să îl inghită. Sărmana mamă cât a mai plâns şi s-a jrlit deoarece halpavul tată i-a înghiţit toţi cei cinci copi născuţi, 2 fii: Hades şi Poseidon şi 3 fete: Hestia, Demetra şi Hera. Pe când era însărcinată cu cel de-al şaselea copil, Rheea s-a dus la zeiţa Gheea şi a rugat-o să o ajute.
Aceasta s-a gândit şi a socotit să o trimită pe o insulă numită Creta, unde, era o peşteră adâncă într-un munte înalt. Rheea a fugit pe insulă şi l-a născut acolo pe ultimul fiu al lui Cronos numit Zeus. Rhea şi-a lăsat copilul in grija Gheei şi s-a întors la Cronos care nu mai vedea bine, cu o piatră înfaşurată în scutece spre a-l păcăli dându-i să mănânce ultimul fiu născut. Acesta l-a înghiţit bucuros că a scăpat de primejdie neştiind că în peştera din insula Creta, fiul său, Zeus creştea sănătos. De mic, Zeus era gălăgios şi zburdalnic, Gheea ca să acopere zgomotele făcute de Zeus a chemat un neam de semi-zei (areţi) să vină să facă gălăgie la intrarea în peşteră pentru a acoperi cu dansuri şi cântece zgomotele şi plânsetele făcute de Zeus ca să nu fie descoperit de Cronos a mai chemat şi 2 nimfe, fiicele regelui din Creta. Deoarece mama lui nu îl putea alăpta a adus o capră fermecată şi îl hrăneau cu laptele caprei şi cu miere parfumată.
Capra avea grai omenesc şi petrecea tot timpul cu Zeus jucându-se şi având grijă de el ca o mamă. De mic avea putere, dar, odată fără să vrea, din joacă îi rupse caprei un corn, iar drept mângâiere a hotărât ca acest corn să fie veşnic plin cu fructe şi oricât mânca el se umplea la loc.
Astfel fără ştirea lui Cronos, Zeus creştea liniştit şi se înălţa intr-un an cât alţii în douăzeci şi cinci.
Zeus este al şaselea fiu al lui Cronos cu zeiţa Rheea.
Are ca fraţi pe Poseidon, Hera, Hades, Demetra, Chiron.
Urmaşii lui au fost: Hercule, Perseu, Apollo, Artemis, Hermes, Atena, Ares, Elena etc.
Simbolurile sale: fulgerul şi vulturul.
A fost căsătorit cu Hera.
Bibliografie: Wikipedia
Dinu Silviu, clasa aV-a A

Halloween la noi in clasă
Din câte îmi amintesc eu, noi ne-am pregătit din timp. Totul a început astfel: Doamna dirigintă ne-a pregătit un formular pe care l-am completat cu melodiile noastre preferate. Noi am avut pregătită o instalaţie care ne-a luminat întreaga seară. Apoi am stabilit cine va aduce specifica plăcinta de dovleac şi restul dulciurilor. Fiecare coleg a vrut sa ţină secret în ce se va costuma în acea seară.
Clasa a fost plină de culori vii şi atmosfera plăcută. Fiecare a avut un costum special de vampiri fioroşi, vrăjitoare rele, pisicuţe negre, zombi haioşi şi alte costume deosebite.
A fost o petrecere minunată alături de colegi şi doamna dirigintă. Cu toţii aşteptăm anul viitor pentru a avea aceeaşi atmosferă plăcută.
Vaşadi Silvia & Bică Larisa, Clasa a VI-a B

ŞCOALA ALTFEL
În prima zi din Şcoala altfel am făcut un concurs foarte interesant de cultură generală. Ne-am împărţit în şase echipe a câtor trei copii.Toţi copiii am fost încântaţi de culorile vii ale diplomelor. Unele intrebări ne-au dat peste cap .
Marţi am vizionat un film extraordinar de interesant numit AVATAR chiar dacă a fost văzut a doua oară, toţi am fost uimiti.
Miercuri am vizitat Cetatea Histria unde am facut teatru. În aceste scenete era vorba despre Grecia Antică. Noi eram emoţionati pentru că era prima dată când jucam teatru de faţă cu toti oamenii din muzeu. După ce totul a mers foarte bine am vizitat site-ul arheologic apoi ne-am întors la Constanţa şi ne-am oprit la McDonald’s să mâncăm ceva .
Joi am făcut o plimbare alături de doamna dirigintă Florina Şerbu şi doamna profesoară Culea Ica spre Hotelul Med Spa Miraje unde am vizitat baza de tratament, apoi am plecat spre şcoala într-o plimbare deosebită .
Vineri am avut o competiţie sportivă cu clasa a VII a B, totul a mers bine alături de domnul profesor de sport, Florentin Hanceariuc.
Aceste zile au fost deosebite alături de colegi şi de doamna dirigintă. Pentru noi Şcoala altfel este cea mai frumoasa săptămâna din an, suntem siguri câ şi la anul va fi la fel de frumos!
Iasmin Boncata si Larisa, Bică ,clasa a VI a B

Poezie de ianuarie
Vară simplă, iarnă grea
Crengi uscate, apă lină,
Poezie mare, scurtă
Strofă lungă sau scurtuţă.
Mare bucurie-i astăzi
Este ziua lui Mihai,
Are cam 165 de ani.
S-a născut în Botoşani
Şi-a murit bucureştean.
A ajuns el pe pământ
Şi-a înviat un înger.
Când era mare vrăjmaş,
A-ntâlnit o fată bună
Veronica o chema.
Avea chip de împărăteasă
Era mândră si deşteaptă
Dar a avut aceeaşi soartă
Ca poetul nostru drag.
Erau amândoi frumoşi
Iar Mihai mult o iubea
O iubea ca pe o soră
El mereu o ajuta. Şi-au avut aceeaşi soartă
Despărţiti de această viaţă
Crudă, bună sau ciudată.
Azi poporul nostru mândru
Strigă tare, cu putere:
La mulţi ani, Mihai Eminescu!
Silviu Apetroaie, clasa a6-a C

Din nou acasă
Bună, sunt Alex Boutkaris şi am fost plecat în Franţa. Când am ajuns acolo era o altă lume, o altă viaţa curată şi organizată. Totul era bine la început dar urma să înceapă şcoala. Eu nu vorbeam prea bine franceza si am zis că o să mă descurc oricum. Prima zi la şcoală am ajuns mai târziu şi nu stiam care e clasa mea. Intram atunci şi toţi ochii erau pe mine. Mama mea a vorbit cu diriginta, ea a fost amabilă, şi i-a zise mamei mele să stea cu mine pentru prima oră. A doua zi greul acum începea, erau pierdut din nou, nu ştiam unde ce şi cum. Se termina si prima oră şi mergeam singur, mă simţeam ca un străin pentru că nu vorbea nimeni cu mine, toţi vorbeau între ei. Văd că vin doi băieţi spre mine din clasa mea, au vrut să vadă cine sunt şi ce caut. Eu am vorbit în engleză, nu prea au înţeles dar în fine. Ajung la ora de dirigenţie, se termină şi ea. Urma pauza mare unde trebuia sa mănânc şi nu vroiam să mănânc singur aşa că diriga i-a pus pe câţiva colegii să vină cu mine. Încet, încet mi-am făcut prieteni dar tot ca pe un străin mă tratau.Am avut parte de atenţie cam vreo săptămână. Recunosc au fost momente când am fost extrem de fericit dar şi momente când eram mai posomorât. Toţi erau uniţi între ei şi era greu sa pătrund printre ei. În cocluzie a fost o experienţă de neuitat şi am avut momente rele dar şi bune. Câteodată simţeam că eram francez şi altă dată eram doar un străin.
Alex Boutkaris, Clasa a VII-a A

Călători prin istorie
Era o dimineaţă mohorâtă de sâmbătă. Eram la magazin să-mi cumpăr o cafea. Mă gândeam numai la concurs. Aveam emoţii, într-un fel mi-era frică, dar eram şi fericită că am ajuns până aici. Ajunsesem la şcoală. Acolo repetau Silviu şi Onur. După câteva minute a venit şi doamna profesoară Șerbu Florina. Cred că s-a supărat pe mine deoarece băusem cafea. Noi o aşteptam pe Eve. Doamna a dat mai multe telefoane lui Eve şi familiei acesteia. Într-un final am aflat că făcuse febra şi nu vine, aşa că am plecat spre Liceul Ovidius. Pe la 8:30 am ajuns la liceu. Pe holuri îmi tremurau picioarele. Am intrat în sala de teatru a şcolii. Profesorii de acolo au pus elevii de clasa a V-a pe un rând cei de a VI pe un rând şi tot aşa. Testul nu a fost aşa greu. Două întrebări mi s-au părut mai grele, dar de fapt nu erau. După ce am terminat cu testul profesorii au zis că după o oră încep probele pentru teatru. Băieţii au căutat toaleta o oră întreaga. După teatru a avut loc festivitatea de premiere. Eu muream de plictiseală. Când au început să premieze elevii care au participat la concurs, nu mai eram aşa plictisită. Au început cu clasa a V-a, apoiclasa a VI-a. Când am auzit că am luat menţiune m-am bucurat foarte mult. După ce au terminat cu clasa a VI-a am plecat. Doamna ne-a dus la McDonalds, pentru unii premiere și pentru alţii consolare.
A fost o zi minunată!
Ada Luca, clasa a6-a A

S-a născut in anul 1451 la Genova, Italia. La maturitate a devenit căpitan de corabie. În încercarea de a găsi o rută vestică din Europa către Orient, Columb a descoperit întâmplător America și prin urmare a influențat cursul istoriei într-o măsură mult mai mare decât ar fi crezut. Corăbiile sale, Nina, Pinta şi Santa Maria au plecat în prima sa călătorie din Spania pe 3 august 1492, această călătorie a generat confruntări între cele două țări iberice. Descoperirea "Indiilor de vest" avea ca primă consecință încorporarea noilor stăpâniri, respectiv a țărmurilor Cubei, de către Spania. Marinarii săi, cuprinși de teamă, deoarece nu au mai văzut pămantul de mai mult de 2 luni, i-au cerut să se întoarcă acasă, Columb a insistat totuși ca expediția să continue. Pe 12 octombrie 1492, echipajul a zărit în cele din urmă pământul. În luna martie a anului următor, Columb s-a întors în Spania, unde, a fost primit cu cele mai înalte onoruri. Amiralul Mărilor a pornit, în anul 1496, în cea de-a doua sa călătorie, dar fără vreo urmare. În a treia sa călătorie din anul 1500 a ajuns pentru prima dată la coastele continentului aflat în dreptul insulei Paria. În secolul XV în Europa, comerțul se afla în expansiune, iar explorările erau inevitabile. Știrea descoperirii, de către Columb în anul 1500 a unei întinderi continentale determină o serie de navigatori sa obțină permisiunea Curții Regale în vederea explorării acestuia. Pare într-adevăr probabil că mai devreme sau mai târziu, America ar fi fost descoperită de către europeni, ba chiar s-ar fi putut ca evenimentul să fi survenit în scurt timp. Regina Isabella a Spaniei i-a promis lui Columb că îi va oferi postul de guvernator al oricărui teritoriu descoperit de el. Cu toate acestea, Columb s-a dovedit a fi un administrator atât de nepriceput încât până la urmă a fost eliberat din funcţie şi trimis înapoi în Spania, în lanțuri. Acolo și-a recâștigat libertatea, dar nu i s-a mai încredințat niciodată un post administrativ. Totuși zvonul cum că ar fi murit în sărăcie nu are vreo justificare. La moartea sa, in anul 1506, Columb era un om destul de bogat.A fost înmormântat la Sevilla. Bibliografie: Michael H. Hart, "100 de personalități din toate timpurile care au influențat evoluția omenirii" Editura Lider&Sirius, București, anul 1978, pag. 111-119; Al. Retinschi, "Marii navigatori în jurul lumii", Editura Aebatros, București, anul 1983, pag. 12-13
Gusandra Evelyne-Marie, clasa a6-a B

Sportul a fost, este şi va fi unul din punctele forte ale scumpei noastre ţări. De la atletism la tenis, avem în fiecare domeniu campioni emblematici care ne reprezintă cu mândrie ţara! Despre unii dintre ei vă voi prezenta în rândurile de mai jos! :D
Andreea Stoica, clasa a8-a A

Fotbalul, sportul rege, probabil cel mai popular sport din România, este foarte practicat şi iubit de către români.
Nu am avut noi dintotdeauna cele mai uluitoare rezultate, dar avem unele chiar remarcabile cu care putem să ne mândrim.
În acest sens putem aminti rezultatele de senzaţie ale echipei naţionale din perioada anilor ‘90-2000. Această perioadă prielnică și-a atins apogeul în cadrul Campionatului Mondial din 1994, când România a ajuns în sferturile de finală învingând Argentina cu scorul de 3-2. Ulterior a pierdut cu Suedia la penaltiuri. Tot în această perioadă a luat naştere aşa numita “Generaţie de Aur” alcătuită din Gică Popescu, Gică Hagi, Gabi Balint, Florin Răducioiu, Marius Lăcătuş, Ilie Dumitrescu, Dan Petrescu şi multe alte legende, Gică Hagi fiind cel mai emblematic jucător al fotbalului românesc şi mondial, supranumit şi “Regele” sau “Maradona din Carpaţi”, acesta a jucat pentru echipe precum Barcelona, Real Madrid sau Galatasaray. Ultima dată am învins selecţionata Angliei în faza grupelor şi ne-am calificat în sferturile de finală.

Tenis
Un sport pe care mulţi abia au început “să-l guste” din plin de puţin timp, de când cu, Simona Halep, este un sport la care nu am fost dintotdeauna campioni… am avut însă şi în trecut jucători care au reuşit să se afirme.
La masculin îi putem menţiona pe legendarii Ilie Năstase şi Ion Ţiriac, care împreună la dublu au reuşit câştigarea turneului de Mare Şlem de la Roland Garros şi calificarea României de 3 ori în finalele Cupei Davis.
Cel mai bun tennisman român al tuturor timpurilor a fost categoric Ilie Năstase. Fostul număr unu mondial are câştigate 57 de titluri la simplu în toată cariera, printre care şi 3 câştigate la turnee de Mare Şlem : US Open în 1972 şi Roland Garros în 1973. Cele mai mari performanţe la dublu, în afară de cele menţionate mai sus, au fost câştigarea turneelor de la Wimbledon în 1973 şi US Open în 1975.
Printre campioanele “trecute” ale României le avem pe Virginia Ruzici care a câştigat turneul de la Roland Garros în 1978 ( fiind astfel singura româncă din istorie până în prezent care a câştigat un turneu de Mare Şlem) şi a avut cea mai bună clasare locul 8 WTA, şi pe Irina Spîrlea, care a avut cea mai bună clasare locul 7 mondial.

Probabil că cu toţii au auzit de Nadia Comăneci, prima gimnastă din lumea care a reuşit să primească nota 10. La doar 13 ani Nadia reuşea să câştige trei medalii de aur şi una de argint la Campionatele Europene din 1975, urmând ca un an mai târziu să fie numită “zeiţa de la Montreal”, după ce a obţinut scorul de 10 absolut, a câştigat trei medalii de aur, una de argint şi una de bronz la Jocurile Olimpice de la Montreal. Unul dintre cele mai marcante episoade din viaţa ei a fost fuga în Occident şi cererea de azil politic în Statele Unite în noiembrie 1989, care era un simbol naţional recunoscut de toată lumea, a produs un puternic cutremur politic la Bucureşti, care a afectat direct familia dictatorială şi a ţinut pagina întâi a presei mondiale. Cu toate acestea, Nadia rămâne una din cele mai bune gimnaste ale lumii şi clar cea mai bună gimnastă a României.
Una dintre campioanele “de ieri” ale României este Andreea Răducan, campioană căreia i-a fost retrasă cea mai strălucitoare medalie din gimnastică, aurul la individual compus de la Jocurile Olimpice, datorită unei pastile de Nurofen, substanţa din care acesta este compus fiind considerat dopaj la acea vreme… acest lucru însă nu a descurajat-o, aflându-se în prezent în posesia unui impresionant palmares de medalii.

Handbalul a fost şi este un sport foarte îndrăgit la noi, fiind sportul care ne reprezintă cel mai bine. Imediat după lansarea lui oficială a pătruns în România în anii 1920-1921. Încă din primii ani după apariţia jocului de handbal, România începe să se afirme la nivel internaţional, atât cu echipele reprezentative feminine, cât și masculine, devenind astfel una din marile puteri ale lumii handbalistice cucerind titluri mondiale şi medalii olimpice.
Palmaresul României masculin cuprinde 4 titluri mondiale, iar cel feminin 3, însă doar unul fiind la handbal în 7 jucătoare. De-a lungul timpului cele două reprezentative au obţinut numeroase medalii la competiţii precum CM, J.O sau C.E .

#